Tidigare
Hitta din ilska. Känner du? Rök.
Om jag lämnar Landet Ingenstans så dör jag.
Vi kanske inte behöver döda honom.
- Varför skulle jag hjälpa dig? - Din prins Eric finns där.
Du har en tjej som väntar. Belle, va?
För fem dagar sedan
- Du måste stanna. - Jag vill hjälpa till!
Fler kommer efter Greg och Tamara.
Det är en kamoufleringsformel. Staden blir omöjlig att hitta.
Hur hittar du då tillbaka till mig?
- Kommer du inte tillbaka? - Spådomen. Pojken är min undergång.
Men jag måste rädda mitt barnbarn.
Jag förstår, men framtiden blir inte alltid som man tror.
Jag kommer att få träffa dig igen.
De klarade det! De räddade oss!
För de räddade oss väl?
- Glädjetårar? - Vad hände?
Människorna som kom, Greg och Tamara... De kidnappade Henry.
De förde honom genom en portal. De andra följde efter i Kroks skepp.
- Varför stannade du kvar? - Jag var tvungen.
- En kamoufleringsformel. Varför? - Rumpel sa att fler är på väg.
- Vilka tror Gold kommer? - Det sa han inte.
Grips inte av panik. Han är bara försiktig.
Deras folk försökte förstöra staden.
- Kan vi gripas av panik nu? - Ja, kanske lite grann, då...
- Akta, syster, gruvor är farliga. - Älvstoft.
Stoftet kan föra magin genom staden.
Vi hinner inte vissla. Nu svingar vi!
- Vad är det? - Jag har aldrig kastat en formel.
- Du kanske ska göra det här? - Gold betrodde dig med uppgiften.
Du måste bara tro på dig själv.
Du bör nog tro lite starkare.
Det var en gång...
I dag
Är det Storybrooke?
- Kan du ta dig dit? - Det är långt, men ja.
Om allt har gått enligt planen omges Storybrooke av en kamouflering.
Stig till ytan nära strandkanten där.
- Vad ska jag hämta? - Ett föremål som kan besegra Pan.
Ledsen, men Pan har öron överallt. Det är riskabelt att säga mer än så.
- Hur ska jag då göra? - Hitta Belle och ge henne den här.
- Hon vet vad hon ska göra. - Belle. Storybrooke. Uppfattat.
- Och Eric? Var hittar jag honom? - Det tar vi när du har lyckats.
Sporrar är viktiga. Armbandet ger dig bara ben i 24 timmar.
- Hur vet jag att du håller löftet? - Jag antar att du får lita på mig.
- Vad är det? - Någon lämnar Landet Ingenstans.
Vi hinner inte stoppa dem. Men lugn, vi behöver bara kontakta våra vänner.
- I Storybrooke? - De fixar det här.
Det tidigarelägger bara schemat en smula. Vi måste få Henry klar.
Och jag måste prata med vår vän i den andra buren...
- Pans skugga? Tar den oss från ön? - Kunde inte du stjärnnavigering?
Jo, men jag kan inte flyga. Vi måste fånga Skuggan.
Fånga den? Pan håller oss på avstånd. Hur ska vi kunna stjäla hans skugga?
Pans skugga är sällan hos honom. Den uppfyller hans vilja på håll.
Vi behöver inte komma nära Pan. Jag vet var vi ska leta.
- Då träder vi två i skuggtjänst. - Jag också. Ni behöver en ö-veteran.
Tack.
Vi ser om Tingeling kan få in oss i Pans läger.
Okej, vi träffas hos Tingeling, sen hämtar vi Henry.
Jag måste säga en sak. Jag älskar Snö och Drömprinsen, men ärligt talat...
...är det rätt skönt att de är borta.
Det har gått fem dagar utan dödande!
- Inga vålnader. - Ingen jätte som kliver på min Miata.
Det räcker! Jag vill inte höra mer.
Snö och Drömprinsen kommer tillbaka. Och då blir allt normalt igen.
Hej!
Jag heter Ariel.
Vet du var jag kan hitta Belle?
Huvudkontoret hade rätt. Hon är här. Vad gör vi nu?
Vi tar reda på vad hon gör här och ser till att hon inte lämnar staden.
Vad är det? För mycket inlagd gurka? För lite?
Nej... Jag är väl bara inte hungrig.
Det är den fjärde ostburgaren som du har nobbat på en vecka. Är det Gold?
- Det är absolut inte min matlagning. - Saknar du honom?
Han sa att han skulle möta sin död.
Jag önskar bara att jag kunde hjälpa honom att rädda Henry.
Men att skydda Storybrooke är lika viktigt.
Jag hällde bara ut en dryck. Dvärgarna skötte slitgörat.
Du ville bli en hjälte, och du höll skurkarna borta.
Vilka skurkar?
Inga är på väg hit. Han behövde mig bara inte på skeppet.
Du har fel, syster. Den här damen har simmat långt för att hitta dig.
Missade du skylten? Vi har skokrav.
Har du en klädkod nu? Ruby har haft oförglömliga kläder...
- Vem är du och vad gör du här? - Rumpelstiltskin har skickat mig.
Vänta, lever han?
Ja. Jag skulle ge dig den här.
- En sjöborre? Vad gör jag med den? - Fråga inte mig, jag är bara ett bud.
Du verkar ha listat ut det.
Belle.
Människorna som är på väg är långt farligare än jag trodde.
De är aningslösa brickor i Pans spel.
Jag hittade ett sätt att besegra Pan och överleva, om du ger mig en sak.
Föremålet som jag behöver är dolt. Du hittar det med vår kärleks styrka.
Han gillar att vara kryptisk, va?
Han vill ha min hjälp med att rädda honom, Henry... Alla!
- Behöver du hjälp? - Nej, det går bra.
Hur länge ska det här fortgå? Att ni inte pratar med varann?
- Han teg om det för uppdragets skull. - Kul att du ärvde hans tunnelseende.
- Vad menar du med det? - Inget.
Du säger en hel del med "inget".
Var försiktig med Krok och Neal.
Att båda har känslor för dig utgör också en fara.
Allt jag vill är att få min son.
Där är du. Vill du gå på en promenad? Jag vill visa dig en speciell plats.
- Jag går ingenstans med dig. - Varför inte, Henry?
Du ljuger för mig. Min familj är här, det vet jag.
- Hur då? - Spelar det någon roll?
Nej, men jag måste påpeka vad som spelar roll:
Om din familj är här, Henry, varför hämtar de inte dig?
- Du kanske håller dem borta. - Jag håller inte din familj fången.
Varför försvinner du in i djungeln? Du döljer något.
- Vi tycks förlora pojken. - Han kräver bara lite ansträngning.
Det är väntat med hans härstamning.
- Ska jag ta hit buren? - Nej, jag har en annan idé.
- Här lär vi inte hitta Pans skugga. - Vi söker en kokosnöt med ett ljus.
Jag hämtar din stjärnkarta.
Tack för att du är så förstående.
- Förstående när det gäller vad då? - Emma och jag.
Vår kurtis.
Du vet inget om den, va?
Det här blev kymigt. Vi kysstes. Jag antog att hon hade berättat.
Hon glömde det säkert. Vi fokuserar på att hitta vår son.
Givetvis.
- Är allt som det ska? - Perfekt.
- Här är stjärnkartan. - Vi ska fånga Pans skugga med den.
- En kokosnöt? Är du knäpp? - Är det konstigare än en portal?
- Var stannar vi till härnäst? - Dark Hollow.
Kunde den inte heta Solskensdalen eller Regnbågsviken? Vad är det?
Öns mörkaste plats. Allt ljus som letar sig in kvävs av skuggorna där.
- Jag har undvikit den. - Dags att bryta mot traditionen.
- Vi hittar väl Pans skugga där? - Ja. Enda sättet att komma härifrån.
- Vad många ting... - Ja, han är något av en samlare.
- Det här är en...? - ...korkskruv. Inget Rumpel behöver.
- Det är en... - ...knapp. Heller inget han behöver.
Nej, men Eric... han hade en likadan när jag räddade honom.
- Och Eric är...? - En prins. En sån som har ben.
- Det blev aldrig något mellan oss. - För att du är en sjöjungfru?
- Något i den stilen. - Ännu ett skäl till att lyckas, då.
Rumpel sa att jag skulle hitta gömstället med vår kärleks styrka.
Han kan bara ha menat en sak.
- En tekopp. - Den är kantstött.
Den har gått igenom mycket, men klarat sig. Som vår kärlek.
- Så vad ska vi göra nu? Brygga te? - Jag vet inte riktigt.
Rumpel brukade förvara den här inne.
Han förtrollade den till en nyckel.
En ask.
Jag har läst om den i böcker. Jag insåg inte att den var verklig.
Det är Pandoras ask. Enligt legenden finns världens mörkaste ondska i den.
- Borde du inte ha handskar på dig? - Det är ingen fara när den är stängd.
Visst... Vad tror du finns inuti den?
Tja, vad det än är så ska Rumpel använda det till att besegra Pan.
- Så mycket besvär för en ask? - Det är oss ni försöker hålla borta.
- Sitt still. - Jag förstår inte varför vi lyder.
- För att han har en pistol. - Vad är det?
- Vad sa Rumpelstiltskin om den här? - Ni och "pistolen" skrämmer inte mig.
- Ska vi förevisa den? Vad är asken? - Den är magisk.
- Ni förstör den ändå, så än sen? - Vår chef vill veta.
Ni vet inte ens vad saken gäller eller vem ni verkligen jobbar åt.
- Peter Pan. - Ja, vi vet vem vi jobbar åt.
- Rumpel sa... - Greg och Tamara visste inte om det.
Men vi känner till vårt uppdrag.
Vi ska få Rumpel att misslyckas, och
hålla den här saken från Landet Ingenstans.
Gå till andra sidan ön och lämna provianten.
Uppfattat.
Något mer?
Se till att Henry inte upptäcker vad du gör.
- Det är bra. - Jaså? För du pratar knappt med mig.
Jag vet att du är arg för att jag inte berättade om giftet-
-men jag försökte bara vara rättvis.
Jag tror att Tingeling bor ditåt.
- Vi får hugga oss fram. - Använd den här.
- Min huggare. Fanns den i grottan? - Nej, Krok gav den till mig.
- Jag ville ge Emma ett minne av dig. - Tack, hon har mig nu.
- Vad handlade det där om? - Jag antog att han hörde hemligheten.
Och att du hade berättat om oss. Jag hoppades att det betydde något.
Det som betydde något var att du berättade att Neal levde. Tack.
- Du kunde ha tigit. - Varför skulle jag?
Pan måste ha haft någon baktanke.
Han testade om jag låter en vän dö. En vän som råkar vara min rival.
- Du valde vännen. - Är du förvånad?
- Tja, du är ju en pirat. - Ja, det är jag.
Men jag tror även på god ton.
Så när jag vinner ditt hjärta, Emma, och det kommer jag att göra-
- så blir det inte tack vare några knep utan för att du vill ha mig.
- Det här är ingen tävling. - Inte? Du måste välja, Emma.
- Ingen av oss ger upp. - Mina val gäller att hitta min son.
Du hittar honom. Jag har aldrig sett dig misslyckas.
Och när du lyckas... Tja, det är då det roliga börjar.
Hör ni!
Jag tror att jag har hittat den.
- Dark Hollow. - Så här finns Pans skuggas offer...
Ja. De tvingas tillbringa evigheten i det här mörkret.
Kom, men gör dem inte sällskap.
- Åh! De sitter för hårt. - Vi kommer loss. Jag är optimist.
Jag vill gärna vara optimist, men mina hjälteförsök går alltid snett.
- Ledsen att du inte får träffa Eric. - Ingen fara.
När armbandets krafter upphör hittar jag honom. Om han bor nära stranden.
- Armbandet? Gav det dig ben? - Ja, hur så?
Jag tror att vi kan komma loss. Kan du få av dig armbandet?
- Jag når inte. - Okej, vänta.
- Har du det? - Snart.
Jag har det!
Du ser, det där gick inte snett.
- Var är de? - De är fast här.
- Vad tänker de göra med asken? - Själv hade jag förstört den.
- Hur gör man det? - Med något lika starkt.
- Som vad, mer magi? - Nej, en dvärgs stenhacka.
En hacka som kan krossa en diamant och som Henrys kidnappare använde.
Vi är nog snart hos Tingeling.
Jag förstår varför hon valde området. En trevlig, tyst djungel.
En bra plats för en hydda, va? Eller en trädkoja, om man så vill.
Mary Margaret! Snö! När tänker du börja prata med mig igen?
När vi stormar Pan? När vi tar Henry? När? Du måste säga något!
Varför? Det gjorde inte du! Du teg!
Jag hoppades hitta ett botemedel och ville inte oroa dig.
Du hittade botemedlet men teg ändå. Ville du inte oroa mig då heller?
Jag tyckte inte...
...att jag hade rätt att få veta att du inte kan lämna ön?!
Jag var rädd!
Att jag inte skulle stanna hos dig? Trodde du att jag skulle lämna dig?
Nej, och det var därför jag var rädd.
Jag ville inte hålla dig kvar och tvinga på dig priset för botemedlet.
- Kärlek är att vara tillsammans. - Ja, och att skydda sin älskade.
En del av mig vill att du lämnar mig.
Jag bygger gärna en trädkoja och duckar för giftpilar-
-bara jag har dig vid min sida!
- Du borde ha berättat. - Jag vet. Förlåt.
Du trodde inte, David.
Du behövde tro på oss.
- Ska vi bara vänta på Pans skugga? - Ja, och vara beredda.
- Hur funkar kokosnöten? - Skuggan dras till det tända ljuset.
Lågan drar in honom och då är han fången.
En bra plan. En sak, bara: Lyktorna slocknade. Hur sjutton tänder vi den?
Välkommen till 2000-talet.
Hur går det för er?
- Låt mig. Jag är bättre med en hand. - Du, försök inte imponera på Emma.
- Allvarligt, tänker ni börja nu? - Ska vi gräla eller tända ljuset?
Svårare än det ser ut, va? Få hit.
Hör ni, vi har inte tid med det här.
- Är det där Pans skugga? - Ja!
- Vilka är de andra två? - Han styr dem!
- Krok! - Emma!
- Emma! Ta dig ut härifrån! - Gör det nu!
Hur gjorde du det där?
- Regina. - Lär hon dig magi?
Ja, hon gör visst det.
- De är nog precis framför oss. - Borde vi inte vänta på dvärgarna?
Här, använd hackan.
Gör det inte. Om ni förstör asken dör människor som vi bryr oss om.
Det har vi gemensamt, för om vi inte gör det så dör någon vi bryr oss om.
- Undan, vi vill inte göra er illa. - Men det gör vi. Ni måste ge er.
Aldrig!
- Snälla, det står för mycket på spel! - Som att krossa magin?
Så är det inte. Vi struntar i magin.
- Vår syster är fånge hos Pan. - Sedan mer än ett århundrade.
- Det är omöjligt, ni skulle vara... - ...döda, ja. Men vi lyder under Pan.
- Så länge vi gör det får hon leva. - Sen släpper han oss alla. Men nu...
Nu har ni chansen. Vi kan besegra Pan och då blir er syster äntligen fri.
Fler än du har trott sig kunna besegra honom. Vi misslyckades.
- Det var så hon blev hans fånge. - Vårt hjältemod förvärrade saken.
Och nu när vi har misslyckats kommer han att döda henne.
Om vi tar asken till Landet Ingenstans får Pan mycket större bekymmer.
- Kan ni verkligen stoppa honom? - Ja, det tror jag.
Om det ni säger stämmer så kommer vi att rädda er syster.
Vem är hon?
Hon heter Wendy. Wendy Darling.
Om ni träffar henne säg att John och Michael väntar på henne.
- Är jag... Är jag fri? - Inte än, Wendy.
Men du kan komma ut och leka ändå.
- Då så. Kom ihåg vad jag har sagt. - Lugn, jag ger Gold din hälsning.
Lycka till.
- Vem är du? - Du får inte vara här.
Jag trodde Pan höll min familj här. Varför är du så långt från lägret?
Jag... Jag är sjuk. Han är rädd att jag smittar någon.
- Vem är du? - Wendy.
Wendy Darling?
Jag heter Henry. Vad är det med dig?
Det är ön, Henry. Dess kraft avtar.
Jag har varit här länge, men av någon anledning påverkas jag mer än andra.
- Du liknar honom. - Vem då?
Din pappa.
Vi var vänner. För länge sedan, när han var bara lite äldre än du är nu.
Han räddade mina bröder från fara. Han skulle göra allt för min familj.
Blir du frisk? Kan jag hjälpa dig?
Du får inte bli smittad. Pan gör allt han kan.
Men magin här räcker dessvärre inte.
- Det måste finnas... - Snälla, gå. Innan du med blir sjuk.
Jag kommer tillbaka. Det lovar jag.
Bravo. Jag kunde inte ha spelat bättre.
- Det där om "kära pappa" var utmärkt. - Jag gillar inte att ljuga för honom.
Se det inte som att ljuga utan som att ge motivation.
- Motivation för vad då? - För att göra det som måste göras.
Henry har en sann troendes hjärta. En tro som jag måste styra.
- Vad behöver han tro på? - Mig. Tillbaka till din bur nu.
- Tror du att Belle kan lyckas? - Ja, det gör jag.
- Dina känslor kanske gör dig blind. - Eller så gör de mig kanske upplyst.
- Du älskar henne. - Svartsjuk?
- På Belle? Skulle inte tro det. - Nej, inte det. På att ha någon.
Förlåt att jag är sen. Vi stötte på några... förvecklingar.
Fick du tag på den?
Utmärkt. Du höll din del av avtalet.
Nu kan du få ben när du vill, eller en fena. Vad än Eric gillar numera.
Sök upp honom när du kommer fram.
Belle hälsar att Pan har en fånge på ön. En flicka som heter Wendy.
Hennes bröder finns i Storybrooke. Belle vill att ni ser hur Wendy mår.
- Henry är den enda som betyder något. - Ni kan rädda honom tack vare oss.
- Ni kan åtminstone rädda flickan. - Vi gör vad vi kan.
Jo...
När du är framme, hälsa Belle att jag älskar henne och att hon hade rätt.
Jag kommer att få träffa henne igen.
- Förlåt, jag vet att jag dabbade mig. - Ni båda, när ni slogs om en tändare!
- Vi slogs inte om tändaren. - Okej, jag ska vara tydlig:
Om jag är tvungen att välja någon...
...väljer jag Henry. Han är den enda kärlek som jag har plats för.
Om ni vill ha min hjälp innan ni har ett sätt att lämna ön...
Vi hittade ett sätt. Eller, vi är på väg.
Pans skugga. Det är så vi ska komma ifrån ön.
Fånga Pans skugga? Jag rör inte ett finger förrän jag ser bevis på...
Här är ditt bevis. Det var ett tag sen.
- Bae, är det verkligen du? - Ja, men de flesta säger Neal nu.
Vi fixade det. Är du redo att sköta din del nu?
Ja. Ja, det är jag.
Emma. Hör på... Jag vill bara säga att du har rätt.
Om Henry. Han är viktigast av allt. Vi har åtminstone lyckats med honom.
Ja. Så låt oss ta tillbaka vår son nu.
Varför så trumpen, stumpen?
Du sa att du inte skulle ha hemligheter, men du ljög.
Jag hittade Wendy. Hon är döende, va?
Tyvärr är hon det, som mycket av ön. Magin här flyr.
Jag ville inte tynga dig med att en ung flickas liv hänger på dig.
- Är det bara jag som kan rädda magin? - Ja, det är det.
- Hur gör jag det? - Frågan är inte hur, utan var.
Följ med mig.
Ser du den där?
- Är det där Skull Rock? - Ja, inuti den väntar vår räddning.
- En sann troendes hjärta når den. - Jag?
Just det, Henry. Men uppriktigt sagt är det inte lätt.
Det krävs hjältemod och uppoffringar.
Frågan är om du vill ta dig an det.
Ja.